קבוצה קטנה של אגמיות שטה בנחת במי האגם הכחול, המוקף בצמחיית מים צפופה. מעבר לאגם הרים חשופים ממסגרים את תמונת הנוף הפסטורלית. דייג משליך חכה למי האגם, שלדג מתעופף מאחד הענפים, רוח קלה פורעת את השיער, מפיגה במקצת את חום הקיץ. ברוכים הבאים לירוחם, היעד הכי מפתיע ולא צפוי לחופשה ישראלית.
ירוחם היא לא המקום הראשון שקופץ לראש שמחפשים יעד לחופשה. גם אם אתם אוהבי מדבר, יש מקומות אחרים שוודאי תחשבו עליהם קודם. אבל הנוף המדברי הוא רק מרכיב אחד, מה שמיוחד בירוחם הוא האנשים והמפגש איתם. כדי להעמיק את החופשה, פשוט צריכים להיות מוכנים לפתוח את הלב, להקשיב לסיפורים האישיים, לטעום את המאכלים, לשתות את הבירה והיין המיוצרים כאן, לצפות בכוכבים שנוצצים כמו יהלומים בשמי הלילה, להכיר את השכנים הבדואים מהכפר הסמוך רח'מה. במילים אחרות – לגלות עולם ומלואו, פיסה נחבאת של הארץ, ששווה להכיר.
באים, רואים ועוזבים
ירוחם היא עיירת הפיתוח הראשונה שהוקמה בנגב. השנה היתה 1951, ועל גבעה סמוכה לכביש הנפט הוקמה מעברה עבור קבוצה של עולים חדשים מרומניה. קל להבין את ההלם שלהם כשהבינו לאן הביאו אותם: מדבר צחיח, ללא ישובים סמוכים (דימונה הוקמה רק ארבע שנים מאוחר יותר), מרכז הארץ והאפשרויות שהציע לתושביו נראה מעבר להררי החושך. אין פלא ש-80% מהתושבים המקוריים עזבו בשנים הראשונות. הבאים בתור, באמצע שנות החמישים, היו עולים ממרוקו, איראן והודו, בשנות השמונים נבנתה שכונה חדשה במיוחד עבור מפוני ימית, אולם אלו העדיפו מקומות מרכזיים יותר, ולא הגיעו לירוחם. בשנות התשעים באו עולים מברית המועצות. גם הם, כמו רבים לפניהם, התקשו להשתלב בעיירה וההגירה השלילית נמשכה. אלמלי גלי העזיבה הללו, יתכן שבירוחם היו חיים כיום 30 אלף תושבים. במציאות, המספרים קטנים בהרבה – רק כ-12 אלף תושבים הפכו את העיירה המדברית הקטנה לביתם.
דור שני למעברות
אנחנו יושבים במרכז ירוחם, למרגלות הפסל המרשים של עזרא אוריון. הפסל, שנקרא זהות, נבנה על הגבעה שבה הכל התחיל – המקום של המעברה הראשונה. שני עמודים לבנים, המזדקרים אל על על רקע השמיים הכחולים, מסמלים את החיבור בין חדש לישן, בין מזרח למערב.
אביחי חזוט יושב על ספסל למרגלות הפסל. הוא מוציא את העוד וצלילים קסומים ממלאים את האוויר. הוא נולד וגדל בירוחם, דור שני למעברות, כפי שהוא מגדיר זאת. כמו צעירים רבים, אחרי הצבא עזב לתל אביב, אלא שאז החליט שהגיע העת לחזור הביתה. כאן נמצא הלב, החום, המסורת, הבית. כתנועת נגד לגלי העזיבה הגדולים, בשנים האחרונות יש זרם קטן אבל מורגש של צעירים שבאים לגור בירוחם. חלקם, כמו אביחי, חוזרים למקום בו גדלו, אחרים באים למרות שאין להם כאן שורשים מקומיים. כל אחד וסיבותיו האישיות. יש שהתחברו לקהילה הקטנה והמיוחדת, המורכבת מדתיים וחילוניים, מזרחים ואשכנזים, בעלי מקצועות חופשיים ופועלים, חולמים ומגשימים. אחרים בחרו בעיירה מסיבות פרקטיות – במחיר דירת שני חדרים בתל אביב אפשר לקנות כאן בית פרטי עם חצר. ויש גם מי שפשוט התאהבו בנופים המדבריים, בשקט ובקצב השונה מזה שבשאר הארץ.
נחזור לאביחי חזוט. הוא מוזיקאי, יזם חברתי ואיש חינוך, שמעביר את אהבתו והקשר העמוק שלו לירוחם, בין השאר, באמצעות מפגשים וסיורים שהוא מוביל. ללכת בחברתו בשכונות העיר ולשמוע סיפורים אישיים על משפחתו ועל מי שהגיעו לכאן לפניהם ואחריהם, זוהי דרך נהדרת לגלות את ירוחם שמעבר לשיכונים החומים-אפרפרים. טלפון לתיאום סיור: 052-2542850, אתר.
יקב פינטו: חולמים גבוה
באזור התעשייה בפאתי ירוחם, נמצא יקב פינטו, של בני הזוג טניה ודוד פינטו. השניים הם מהמתיישבים החדשים בעיירה. למעשה, הם עברו מתל אביב לירוחם יחד עם הבנות שלהם רק בקיץ 2023.
המשפחה של דוד היתה מעורבת במשך שנים בפעילויות חינוכיות בפריפריה, ולכך נוספה גם חקלאות מדברית. בין השאר, הם נטעו כרם ענבים גדול מעל אפיק נחל שועלים. הזנים שנבחרו היו כאלה שמתאימים לטרואר המדברי – שנין בלאן, רוסאן, שרדונה, סירה, פטיט סירה, מלבק ואחרים. חביבי הקהל, קברנה ומרלו, לא מתאימים לתנאים בנגב ולכן לא תמצאו אותם בין יינות היקב.
אל היקב גויס אחד הייננים המובילים בארץ, יעקב אוריה, שגם הוא עבר לירוחם. העניינים התקדמו כמתוכנן, הענבים נבצרו ידנית, היינות הוכנסו למכלי אלומיניום ולחביות עץ. אלא שאז הגיע ה-7 באוקטובר והכל נעצר. בפברואר 2024 העבודה ביקב התחדשה והיינות הראשונים בוקבקו. כחצי שנה לאחר מכן, כשאנחנו טועמים כמה מהם במרכז המבקרים שהולך ומתעצב בחלל גדול ויפה ביקב, כבר ברור שהם בדרך הנכונה. הטעמים מדויקים, היקב מצוחצח, מרכז המבקרים המתהווה מרווח ונעים מאוד.
אבל החלום, כך מסתבר, גדול יותר. "המטרה שלנו היא לא להקים מרכז מבקרים, אלא מחולל תיירות", אומר דוד. "אף אחד לא יבוא שעתיים מתל אביב רק כדי לשתות יין ולחזור. אז מחוללים עוד מיזמי תיירות: מארחים בכרם יחידים וקבוצות, עובדים עם חברים וספקים מהקהילה שלנו על לינה, צפייה בכוכבים, סיורים ועוד. בעתיד אנחנו מתכננים לפתוח מסעדה קטנה וחדר טעימות, להעביר הרצאות ועוד. אנחנו חולמים גבוה".
לא צריך להיות מבינים גדולים בארומות, מרקמים או טאנינים כדי לדעת שהיינות של פינטו אכן מצוינים ושהם ילוו היטב כל ארוחה. ניתן לקנותם (130-89 שקל) במרכז המבקרים, בחנויות יין שונות ברחבי הארץ או דרך אתר היקב.
אל השמיים ובחזרה
המשפט "כי מים זה לגמלים", הוא חלק מהלוגו של בירה גלנץ, בירת הבוטיק של משה ויעל גלנץ. בנוסף למבשלת הבירה הם הבעלים של שירת הכוכבים, מצפה כוכבים נייד.
הסיפור של בני הזוג גלנץ מהמם לא פחות מהם. משפחת גלנץ הצעירה עברה לירוחם לפני תשע שנים. שניהם באו ממשפחות חרדיות בירושלים, התחתנו בשידוך בגיל 19, כשהיו בני 20 כבר נולדה בתם הראשונה. כחלק מתהליך היציאה מהעולם החרדי, משה גילה את קסם הכוכבים. "הייתי בפארק תמנע, למישהו שם היה טלסקופ, הסתכלתי דרכו וראיתי את מאדים, וזהו נדלקתי". כמה ימים לאחר מכן הוא התקשר לאשתו ואמר לה, "מאמי, קניתי". היא, שהכירה עם מי יש לה עסק, שאלה, "מה קנית, טלסקופ?". "לא", הוא ענה, "קניתי שני טלסקופים".
מה שהתחיל כתחביב הפך למקצוע. משה למד והתפתח והפך למדריך אסטרונומיה בכיר. כיום יש להם 15 טלסקופים, "הכי איכותיים שיש", אומרת יעל, שעומדים בגאון בביתם הגדול והמטופח בירוחם. הם מעבירים הדרכות לקבוצות בהזמנה מראש, בימי חמישי יש הדרכה פתוחה ליחידים ומשפחות, בנקודה סודית בין שדה בוקר לירוחם (המיקום המדויק נשלח שעות ספורות לפני המפגש). הפעילות אורכת כשעתיים, כריות, כרבוליות ותה חם מנעימים את החוויה, שבמהלכה שומעים הסברים וסיפורים על כוכבים וגלקסיות וצופים בהם דרך הטלסקופים. 150 שקל לאדם, 550 שקל למשפחה עד שש נפשות, הרשמה דרך האתר.
גם עניין הבירה התחיל במקרה. יום אחד משה פגש חבר מהישיבה שסיפר לו שהוא מכין בירה בבית והזמין אותו לטעום. הבירה אמנם לא היתה מוצלחת במיוחד, אבל משה נדלק. "בירה זה משהו שמחבר בין אנשים", הוא אומר. בסיר קטן בבית בירוחם הוא התחיל לבשל בירה. אינספור ניסיונות ובדיקות עד שהיה מרוצה מהתוצאה. כדי לוודא שזה לא רק טעם אישי, הוא הכניס את הבירות שלו לתחרויות. כשהתחיל לזכות במדליות הבין שיש לו מוצר מנצח. את הבירות הוא מבשל במבשלות שונות – מלכה, שיטה ואחרות. בבית הוא מקיים סדנאות בירה, הכוללות היכרות עם תהליך עשיית הבירה, הסגנונות השונים וכמובן גם טעימות. את הבירות של גלנץ אפשר לרכוש דרך האתר.
מרוקו פינת ירוחם
הדרך ממעלות-תרשיחא, שם גרה הדסה יצחק שרת, לירוחם עברה במרוקו. לפני שנים אחדות הדסה, מעצבת במקצועה, הגשימה חלום ועברה עם בעלה ובתם הבכורה להתגורר לכמה חודשים במרוקו. בסמטאות של מרקש היא פגשה את איברהים זואק בן ה-60. ביד אחת הוא החזיק כוס תה, בשנייה – מכחול. הדסה, שחלמה ללמוד את האומנות המרוקאית, החלה לעבוד לצדו שלו האומן המרוקאי בתור שולייה.
בתום השהות במרוקו, המשפחה חזרה לישראל ועברה להתגורר בירוחם, שהדסה מגדירה בתור "עיירה ססגונית ורב תרבותית, שהתרבות המרוקאית היא חלק מנוף הולדתה". היא פתחה את זואק, סטודיו לאמנות מרוקאית, כמקום מפגש בין תרבויות. לאורך השבוע מתקיימות בסטודיו סדנאות לקבוצות, בימי שישי, בחופש הגדול ובחול המועד בסוכות ופסח יש סדנאות לקהל הרחב. בין השאר, יש סדנאות לעיצוב שולחנות קפה ולעיצוב אריחים מרוקאים. בנוסף, בגלריה הצמודה אפשר לרכוש כלים שמיובאים ממרוקו וערכות יצירה לעבודה עצמאית בבית.
אנחנו משתתפים בסדנה לעיצוב אריחים מרוקאים, שאמנם דורשת יד יציבה וריכוז, אבל בסופה גם מי שמעולם לא אחז במכחול יוצא עם אריח יפהפה מעוטר בציורי ערבסקות, בהחלט סיבה לגאווה. סדנה לעיצוב אריחים עולה 95 שקל למשתתף. כתובת: רחוב אשר סנקר פינת אלכחיל, אתר.
ציפורים, עקרבים ונופי מדבר
מה שלא תבחרו לעשות במהלך הביקור בירוחם ובאיזו פעילות או סדנה שלא תשתתפו, אל תוותרו על טיול בפארק אגם ירוחם. מימיו של האגם מגיעים ממי שיטפונות שאוצר הסכר הגדול בנחל רביבים וממים מושבים שמוזרמים ממכון טיהור השפכים של העיירה. למרות שאסור לשחות באגם, יופיו לא מוטל בספק. טיילת שאורכה שלושה קילומטרים סובבת אותו ואפשר ללכת עליה ברגל או לרכוב באופניים. לאורך השביל יש שולחנות פיקניק וספסלים לישיבה נינוחה מול הנוף. כדאי להביא אתכם משקפת כדי לצפות בציפורים הרבות שעוצרות כאן למנוחה ואוכל בעת הנדידה. אבל גם בלי משקפת, השילוב של מים וצמחייה עם נוף מדברי צחיח הוא מקסים ביותר ומרגיע מאוד.
"אנחנו רוצים תיירות שקטה, בלי רכבים או מוזיקה רועשת שמפריעה לבעלי החיים", אומר יורם צביק ממרכז דוכיפת לצפרות ואקלוגיה. ואכן, השקט שנעים לבעלי החיים, נעים לא פחות למטיילים ומאפשר להתחבר בשלווה לנופים ולרוח המקום. אם תרצו להכיר יותר לעומק את האגם והמדבר, תוכלו להצטרף לאחד הסיורים של דוכיפת. בין השאר יש ספארי עקרבים לילי, סיורי צפרות, פעילויות של טיבוע ציפורים ועוד. המחירים נעים בין 1,200 ל-1,500 שקל לקבוצה עד 30 אנשים. פרטים נוספים בטלפון 054-4761761 ובאתר
מה נאכל? מחומוס ועד עוגות מושקעות
אחרי שטיילנו, חווינו ושתינו בירה ויין, הגיע הזמן לאכול. גם כאן ירוחם מציעה מגוון איכותי ומעניין. יש לא מעט בשלניות ביתיות שאפשר לאכול אצלן ותוך כדי ארוחה להכיר את המשפחות שלהן ולשמוע על החיים בירוחם. אפשר להזמין ארוחה כזאת דרך עמותת עתיד במדבר. ואם כבר נכנסתם לאתר של העמותה או הגעתם פיזית למרכז היפה שלהם, ברחוב צין 2, כדאי לכם מאוד לגלות על פעילויות נוספות שהם מקדמים, כמו סיורים מודרכים בכפרים הבדואים הלא מוכרים, סדנאות שונות, סיורי טבע ועוד. טלפון 08-6585484.
![מחזקי מפתחות בסדנת אומנות בדואית. אפשר להזמין סיורים וסדנאות בכפרים הבדואים הלא מוכרים דרך עמותת עתיד במדבר](https://www.masa.co.il/wp-content/uploads/2024/08/yerucham-ajam-scaled.jpg)
מחזקי מפתחות בסדנת אומנות בדואית. אפשר להזמין סיורים וסדנאות בכפרים הבדואים הלא מוכרים דרך עמותת עתיד במדבר
ואם כבר הזכרנו את הכפרים הבדואים, זה בדיוק המקום והזמן ליהנות מאירוח בדואי אותנטי. האוהל הנודד של נאסר כשמו כן הוא, אוהל שמוקם במקומות שונים במדבר, על פי בחירתכם. בזמן שאתם מתענגים על קדרות של תבשילים בדואים, נאסר מספר על החיים במדבר, משתף בטיפים של גששות ועוד. מתאים לקבוצות או משפחות מורחבות לציון אירוע מיוחד או פשוט לארוחת ערב מצוינת באווירה מיוחדת. מכיוון שזהו אוהל נודד אין לו כתובת קבועה, אפשר להזמין ארוחה בטלפון 052-603-9104, פייסבוק
אוהבי חומוס (ובינינו מי לא?) ישמחו לגלות את אינתי חומוסיה דרומית, שם אפשר להתענג על חומוס נהדר עם תוספות שונות, כמו גרגרים או מסבחה עם עשבי תיבול ורוטב חמצמץ, לשמוח בטעמם של כדורי פלפל ירוקים או חלת בצל בטמפורה שפשוט אי אפשר להפסיק לאכול. כתובת: צבי בורשטייל 657, אתר.
בעבר היו בירוחם תנורים קהילתיים שיתופיים בהם המתיישבים הראשונים נהגו לאפות לחמים. הרוח השיתופית המדברית הזאת חיה וקיימת עד היום. לחם זה, מקום שמגדיר את עצמו כ"מטבח שיתופי מדברי", מציע שילוב של אפייה, תרבות ומסורת. בימי שישי מתקיים כאן "שישי נינוח", שבו אפשר לרכוש לחמים, חלות, פוקצ'ות ומיני מאפים לשבת, מעשה ידיהם של אופות ואופים מהעיירה. בשאר ימות השבוע נערכים כאן מפגשים, סדנאות ואירועים. כתובת: רחוב ההסתדרות 16/2, אתר
זה שהגעתם למדבר לא אומר שתצטרכו לוותר על האיכות שתמצאו בבתי הקפה במרכז. גלו – אופים אהבה במדבר הוא הרבה יותר מבית קפה נחמד. העוגות והמאפים המעולים, שהמראה שלהם מקסים לא פחות מטעמם, הם רק ההתחלה. בגלו מכינים גם סלסלות פיקניק מושקעות, מעבירים סדנאות אפייה ובישול ואפילו יביאו לכם ארוחה זוגית רומנטית למקום הלינה או לנקודה יפה בטבע. כתובת: רחוב מעגל הרימון 122, טלפון: 052-3141912, פייסבוק
ואיפה ישנים?
ירוחם, כמו שכבר ברור, היא לא מקום שגרתי, וככזה גם מלון הבוטיק שלה שונה ממלונות אחרים. אירוס המדבר, המדורג ב-4 כוכבים, הוקם כמיזם חברתי, שמשקיע חלק ניכר מהרווחים שלו בטיפוח הקהילה, פיתוח הכלכלה ושיפור החינוך בירוחם. במלון יש 47 סוויטות צמודות קרקע, עם סלון שכולל ספה נפתחת לילדים וחדר שינה נפרד. יש בר נחמד, מסעדה, חנות קטנה עם מוצרים מקומיים, בריכה ומתחם ספא. כיאה למקום שמחבק את הקהילה המקומית, הצוות ישמח לצייד אתכם בהמלצות ולהזמין לכם מקומות לפעילויות, סיורים וסדנאות בירוחם והסביבה. כתובת: צבי בורנשטיין 108, אתר
בירוחם יש עוד כמה אפשרויות לינה, בין השאר The White Hill Guesthouse, גסטהאוס שמשקיף על הגבעות הלבנות הרכות, וגם לא מעט צימרים. מידע מפורט על לינה בירוחם תמצאו בקישור הזה.
זהו ממש רק קומץ קטנטן ממה שאפשר לראות, לעשות ולחוות בירוחם. יש עוד שלל פעילויות, מסדנאות קולינריות, דרך סדנאות רוחניות ועד סדנת עפיפונים, והכל על רקע הנופים המדבריים. ועוד לא הזכרנו את המכתש הגדול (שכיום נקרא מכתש ירוחם) בפאתי העיירה ואת חלמוניות ירוחם, שבסתיו צובעות את חמוקי ההרים בצהוב, או את הזריחה מראש הר אבנון, את נחל שועלים ואת… הרשימה של אתרי הטבע ואפשרויות הטיולים לא נגמרת. כל שנשאר לעשות הוא לזנוח את הדעות הקדומות, לפתוח את הלב ולהגיע לירוחם לחופשה שונה מכל מה שחשבתם.
• פרטים על העיירה, הקהילה המקומית, מסלולי טיול ופעילויות מגוונות תמצאו באתר של תיירות ירוחם.
מתי הגיב:
כתבה יפה לעירה שנשכה עם קמפין אגריסבי אפשר להפוך את המקום לפינה תירותית